Děti, připravte se. Vyrovnejte se!
Dopředu! Dívejte se do objektivu!
Seřaďte se děti!
Děti, posuňte se kousek dopředu a nehýbejte se, prosím!
Přímo sem. Vy dva tam nechte toho postrkování ...
Jednou dne nám paní učitelka zadala písemnou práci na zvláštní téma.
"Povězte nám, čím chcete být, až budete dospělí. "
Mikuláši, není to nic tak složitého.
To se jí řekne, nic složitého, ale když nemáte tušení čím chcete být....
No ale někteří už v tom mají jasno ...
Například Vendelín. Ten chce být ministrem ...
Vendelín je můj bejlepší kamarád. Je to děsnej tlusťoch a strašně rád jí.
Tohle je vepřové kolínko, tohle krkovice a tamhle rypák ...
A tamhle jatýrka. Nevypadají sice lákavě, ale chutnají skvěle.
Proč zrovna ministrem?
Protože jsou často zváni na různé recepce a žranice.
Na vánoce k nám přijedou babička Eva, teta Dorota a strejda Evžen.
Budeme mít bílou klobásu, krocana a pečené kaštany.
Augustýn bude pracovat se svým tátou.
Augustýn bydlí v domě s obrovskou zahradou.
Dokonce mají bazén velký jak plantáž s cibulí.
Augustýnův tatínek je pekelně bohatý, a koupí mu všechno
na co si vzpomenete, hlavně různé fantastické převleky.
Jeho otec stále pracuje a tak se o něj stará lokaj Albert.
Tohle je Kryšpín. Má strašně rád kolo.
Je to úžasně rychlé závodní kolo!
Na co zde máš ty brašny? - Abych mohl hodně rychle nakupovat..
Kryšpín sní o tom, že bude přeborníkem v závodech na kole.
Kryšpíne, o čem jsem teď mluvila? Kryšpín je nejslabší žák ve třídě.
Rožnění? Jaké rožněníí?
Něco, co se smaží na roštu?
Běž do kouta.
Vždycky, když se ho paní učitelka na něco ptá, tak jde do kouta.
A kvůli poznámkám, které nosí, má další zákazy televize.
A žádné sladkosti.
Ředitel mu neustále opakuje :
"Rodiče se můžou strhat, abys dodělal školu a tohle je tvůj vděk!"
Když se rozdávají žákovské tak nikdo nemá důvod k radosti...
Mikoláš: až moc živý, neustále vyrušuje, má na víc...
Jediný Albín si nedělá žádné vrásky.
Albín se pere se spolužáky. Šikanuje žáky ve třídě i na hřišti,
Napodobuje lidi.
Můj táta nikdy neřekl ani slovo. A víš proč?
Díval jsem se mu vždycky přímo do očí.
Pak si přečetl poznámku a neřekl nic.
Takové hnusné známky! Dneska bez moučníku!
Asi se dnes nedíval do jeho očí tím správným způsobem...
Albín tvrdí, že by chtěl být banditou.
Bandita není žádné povolání.
Jasně že je! Kdyby nebylo banditů, tak by nebylo policajtů.
A tvůj táta by byl bez práce a žili by ste ve chlívku.
Co´s to řekl? - Ve smradlavém chlívku!
Viktorín chce být poldou, jako jeho otec.
Ale u každé lumpárny je vždycky prvníí.
Hele, kluci,. - Kdo jsem?
Frankenstein? - Dracula?
Fantom Louveru? - Vlkodlak?
Kdepak pánové! Já jsem Bujon!
Bujon je náš vychovatel a má dozor na hřišti.
My mu tak říkáme, protože pořád opakuje : - Dívej se mi do očí!
A na bujonu jsou taky "oka"
Napřed jsem to nechápal, ale starší kluci mi to vysvětlili.
Rád uděluje za trest opisování vět.
Napíšeš 100 krát : Nebudu dráždit pana vychovatele,
užívajíc výrazů, které se neopírají o skutečnost.
Co je moc, to je příliš.
Někomu, jako je Celestýn se tohle nikdy nemůže stát.
Celestýn je nejlepší ze třídy a mazánek paní učitelky.
Je to obyčejný hnusný práskač.
Paní učitelko! Oni se baví..
Nesnášíme ho, ale nemůžem ho zmlátit.
Protože nosí brýle.
Celestýn se minul povoláním ve svém odhadu, čím by chtěl být.
Paní učitelko, on opisuje.
Můj táta, když byl v mých letech, už věděl čím bude.
Často opakuje, že kdyby si nevzal mámu,
tak by byl úspěšným fotbalistou.
Nebo přeborníkem v plavání.
Nebo : - Šampion v jízdě na kole.
Šampion tak leda v "žvásto-psaní" A to světovej..
To je pan Blediole, náš soused.
To nemáš na práci nic jiného, než nás tady šmírovat?
Já nestojím o to, abych tě poslouchal. Slyším tě, jako ostatně celá čtvrť.
Dej si na mě bacha. - Nebo co?
On a táta se rádi pošťuchují.
Proč mistr světa ve "žvásto-psaní"?
A zde - to je moje máma ...
Máma to je prostě máma
Nedovedu si představit, že by dělala něco jiného. Vylekal jsi mě.
Už vím, proč nevím, čím bych chtěl být v dospělosti.
Protože moje současnost je super - fantastická.
A já ji rozhodně nechci měnit.
Kdo mi řekne příběh o Palečkovi?
Albíne? ... Je malý?
Ano...správně. A dál?
Viktoríne? - Díky své malé postavě může lépe krást?
To jistě ne.
Vendelíne? - Nechce jíst, proto je malý.
To taky ne. - Paní učitelko! Paní učitelko! Prosím!
Mikuláši?
Tady! Tady! Tak tedy dobře, Celestýne.
Paleček mu říkali, protože nebyl větší než palec.
Byl nejmladší syn chudého dřevorubce.
Otec se rozhodl, že než by děti vychovával v chudobě, tak je raději odvede do lesa.
Dále ...
Jáchyme, gratuluji!
Pošli to dál : Jáchym má bratra!
Klid:!
Kryšpíne, co to má znamenat?
Ještě jsem tvrdě spal, když mě otec probudil
Narychlo se oblékl, ani se neoholil a řekl mi, že se v noci narodil bratříček.
A potom?
Potom jsme jeli za mámou.
Ležela na nemocničním lůžku a byla šťastná stejně jako táta..
A vedle ní ... zírám ... Můj brácha.
A ty nemáš radost? - Proč bych měl mít radost?
Celou noc řve - podle táty roztomile
A když někdy křičím já, tak táta řekne, že jsem blb, a že mu prasknou uši.
Chci se jenom podívat do kolíbky a hned dostanu pohlavek...
Jak velký je to děcko? - Asi takhle.
Tak to musíš posunout hračky výš.
Určitě se s ním budeš muset dělit o pokoj.
Nikdy! - To je můj pokoj!
Tak ho můžete mít na zahradě? - Žádnou nemáme. Tak ji rychle vybudujte.
Raději v garáži, tam máme i psa.
Jak jsem řekl, já jsem chtěl kolo a ne bráchu.
Je to v pytli, sežere ti všechny sladkosti.
A když si budeš stěžovat, tak ti ještě vynadají, že závidíš a potrestají tě.
Jo, přesně, ze všech stran uslyšíš "zlatíčko", až si na to zvykneš.
Možná pak dají do garáže tebe.
Ty jsi neměl žádné podezření? - Ne.
Ačkoli, můj táta byl poslední dobou trochu divný.
Jak divný? - Začal být k mámě přehnaně laskavý...
Vzorně se staral o domácnost.
A pořád opakoval: Ano, miláčku, Polož to. Neunavuj se..
Dokonce bez kecání vynesl odpadky.., Úplně šílené.
Mami? - Ano drahoušku?
Jak se dělají děti?
Hele, tatínek přišel. Tady mám nějaké překvapení!
Něco pro Mikuláše, který má pracovitého tátu.
Podepsán: Roger Moucheboume.
Pan Moucheboume je tátův šéf.
Pane, vy jste nečetl dopis co jsem nechal na stole?
Jaký dopisr?
Dopis se žádostí o zvýšení platu.. Už jsme o tom mluvili...
To může počkat. Na to je dost času. Mám pro vás práci.
Rodiče se často kvůli tomu hádají.
On tě zneužívá a ty si to jen necháš líbit!
Dobře dobře, napíšu rovnou výpověď! Mikuláši, bal si kufry.
Budeme bydlet v přívěsu.
Super! Jdu si zabalit.
Naši se často hádají kvůli každé blbosti.
Co to zase táhneš za krám? - Klídek, bylo to za pár šupů.
Už máme doma hotové skladiště? Takhle budme brzo na mizině. To chceš?
Teď si to skladiště můžem klidně dovolit, když jsem povýšil.
Já jsem myslela, že pan Moucheboume řekl ...
Nevím to jistě. Tak kde ho chceš mít?
Když já nevím. Nemůžem platit za TV,
Ještě nemáme zaplacené auto.
To ho mám vrátit? Tak kam ho dáme?
Netlač na mě. Víš, že to nesnáším.
Ale nakonec to vždycky vzdá.
No tak dobře. Dej ji třeba tamhle.
Skoro pokaždé jsme odděleně.
Mikuláši? - Ano?
Nežeň se. - Jo.
Mikuláši, možná by´s měl napsat dopis.
Poděkovat panu Moucheboumovi.
Vážený pane ... ne ... Moucheboume drahý pane,
Ne ... Drahý pane Moucheboume. Moment ...
Vážený, Vážený nebo Vážený pane Moucheboume?
Nekříč z kuchyně, stejně nic neslyším.
Vážený, Vážený nebo Vážený pane Moucheboume?
Vážený pane Moucheboume. - Ne, to je takové omleté.
Proč se ptáš, když to víš?
Hmm tak pokračuj ... Moucheboume, Váženýr pane, odstavec ...
Byl jsem velice překvapen vaším překvapením ... no to je blbost
Byl jsem velmi potěšen a šťastný ... ne, překvapen byl jsem překvapen vaším milým...ne
Byl jsem příjemně překvapen ...
Ježkovy oči ... ty z toho děláš vědu.
No jo ... velmi překvapen, když jsem dostal váš báječný dárek ...
Váš .... - Super dárek?
Ne ... váš fajn dárek.
Menší výraz je lepší, "super" zní moc nadneseně ...
Jak máme něco psát, když nás furt přerušuješ?
Dobrá... váš pěkný dárek, nová věta.
S upřímným pozdravem ... ne ...
Zdravím Vás?
Napiš to ... s projevy úcty ... nebo připojuji projev úcty. Ukaž mi to.
No tak, Mikuláši,
Mikuláši!
Hergot, netoč furt s tím krámem!
Nikdy se toho zvýšení platu nedočkám..
A co takhle je pozvat na nějaké jídlo? Možná trochu změní své mínění o tobě?
"On vynáší odpadky a vůbec neremcá"
Počkej miláčku. Já to udělám ... - To je od tebe milé.
Kde je hrníček? - Moment. Já ho najdu.
Žádnej problém, seď. - Ale já to udělám. Ty to stejně nenajdeš.
Budu mít bratříčka.! - Kdy?
Nemám ponětí, ale u nás se děje přesně to, o čem mluvil Jáchym.
Kde teď vůbec je?
Děti!
Dnes ráno není vyučování. Bude lékařská prohlídka.
Paní učitelko, Jáchym ještě nepřišel..
Já vím, rodiče mi volali.
Pojďte v tichosti za mnou.
U Jáchyma tohle není zvykem. - To je určitě kvůli tomu jeho bráchovi.
Jeho rodiče se ho zbavili a zanechali v lese.
Jako Palečka!
Nebolí to? - Je to strašná bolest. Museli nás přivázat.
Na takový kecy nikdo nenaletí..
Já nechci, chci k mámě!
Co se děje? Uklidni se!.
Jestli se dáš prohlédnout, tak tě vyzkouším z počtů.
I ze zlomků? - Ano
Jdeme.
Budu ti ukazovat obrázky a ty mi vždy řekneš co ti připomínají.
Můžeme začít?
Co vidíš?
Tátovo auto.
Tátovu loď.
Tátovo letadlo
Zakašlat.
Fajn.
Odkašlej si. - To je přiměřené..
Zakašli ještě jednou.
Běž blíž. Dobře.
Nevím, nemám žádné zkušenosti.
To nevadí, jen řekni, co tě napadne.
Nenaučil jsem se.
Datum. - Ty vidíš datum?
Já nevím. - Datum.
To nejsem já. - To tedy fakt nejseš!
A tohle?
To není fér. Ty fleky jsem neudělal já.
Sundej si brýle a řekni, co vidíš..
Řekl jsem snad sundej si brýle.
A tohle? Něco tvého táty? - Ne, to je maminčin plášť...
Ale táta ho koupil.
Další. Bez toho chleba.
To je kluk co našel semínko a zasadil ho.
Semínko roste a mění se v malé miminko.
neustále se zvětšuje a zvětšuje...
až do obřích rozměrů a polapí malého chlapce
a sní ho za syrova
Šel jsem k němu a řekl jsem : -"Nechtěl by jste zajít na večeři" ...
Společně s paní Moucheboumovou?
A co on na to? "Výborný nápad. Domluvím se ženou nějaký konkrétní termín!"
Už se těším, miláčku! Ale řekni,
jaká je ta paní Moucheboumova?
Nemám ponětí, prostě typ manželky šéfa...
Ale asi bude hodně vzdělaná, a .. Nemám tušení, nikdy jsem se s ní nesetkal.
Každopádně, až příjde, musí být všechno v perfektním stavut! - To je jasné..
A Mikuláš? Co s ním uděláme? Zůstane tady?
Ne, to není možné. - Toho bych se bál.
Mikuláši, ty nejíš? Ty nechceš zesílit?
A příští týden, jestli jste pro, si uděláme hezký výlet do lesa.
Něco s tím musíš udělat.
Měl bys mámě dát nějaký dárek.
Třeba šunku.
Když uvidí jak jseš hodnej, nebude se tě chtít zbavit.
Ne, ty musíš koupit prstýnek! Tatík to taky tak udělal.
Tak se to dělá.
Mám jenom tři franky.
Ahoj. Můžu ti nějak pomoci?
Hm, rád bych koupil nějakou kytku pro mámu.
To je milé, máma bude mít radost.
A pak si ho vezmou z lesa zpátky domů...
Za kolik máte ty růže? - 3 franky.
Super, beru!
Ne. 3 franky za jednu.
Můžeš mi něco půjčit, vrátím ti to z kapesného.
Nemůžu, už mám jen na zákusek.
A ty? - Já nemůžu.
Spíš nechceš, než nemůžeš! - Co? A vůbec, to jsou moje peníze.
Hamižníku hamižnejj! - Teď ses vybarvil..
Máš štěstí, že držím kytku jinak bych ti jednu fláknul.
Uklidněte se kluci!
Položím je tamhle. - Na, podrž to.!
Vrahu!
To je nádherná růže zlatíčko!
Kryšpín měl pravdu. Byla to skvělá taktika...
Následující dny jsem udělal všechno možné, abych se vlichotil mámě.
Dokonce jsem si oblékl ten modrý "slušivý oblek", ve kterém vypadám jak klaun...
když jsem měl jít s mámou na večeři s paní Court Plaquovou.
Mikuláš sám navrhnul, že příjde... - Pusinku, miláčku.
Přišla Hedvika!
To je Hedvika, je nejhezčí nejlepší, ale je to jen holka a ty nejsou ničím zajímavé.
Ukaž Mikulášovi svůj pokoj.
Na co si budeme hrát?
Třeba na zdravotní sestřičku.
Jako, že je bitva, jseš zraněný a vyděšený. A já tě budu utěšovat..
Raději bych si zahrál karty.
OK a co umíš hrát? - Vojnu.
Znám lepší hru.
Hra Hedviky měla dost podivná pravidla..
Například se mohla dívat do mých karet
a měnit si karty s mýma, jak se jí to hodilo.
Ale já jsem nemohl.
Karty měly také jiné hodnoty, než je obvyklé.
Občas Hedvika klidně vzala trojkou mého krále...
Ale ... - Co máš?
Nakonec jsem prohrál.
A to pokaždé.
To lepí. - Nehýbej se!
Později ještě přišly kamarádky Hedviky.
Bezva jsme si zablbnuli.
Ale za okamžik ...
bych nejraději změnil školu...
Mikulášův Den! - Čau, Mikuláši!
Tak zas někdy.
Chtělo se mi říct : Ahoj Hedviko, bylo to prima odpoledne,
moc se mi líbíš, doufám, že se zase brzy uvidíme.
Ale nakonec jsem to řekl asi takhle ...
Mikuláši, jsem na tebe pyšná! Máma byla moc ráda ...
Ale veškerá snaha nebyla k ničemu
A zítra ... půjdeme konečně do toho lesa!
Mikuláši, co to děláš! Otevři.
Pojďme sami! Hahaha ...dost srandy otevři!
Odemkni ty dveře!
To snad není možné! Ty neumíš otevřít dveře?!
Mikuláš se bojí, když s ním takhle jednáš. Mikuláčku, mámě otevřeš?
Otevři.
Jak se máme dostat domů, když nám nechceš otevřít?
Jediný výsledek z toho byl ten, že se máma s tátou hádali celé odpoledne.
Stále si myslím, že máma ještě váhá, jestli mě má opustit.
Ale taky mi je jasné, že by si to dokázal táta prosadit.
Založili jsme tajný spolek, na pomoc pro Mikuláše.
Jaký tajný spolek?
Jsou v něm odvážní jedinci, kteří pomáhají lidem.
A naše parta se bude jmenovat: Mstitelé!!
Budeme mít vlastní místo, kde se budeme scházet.
To je dobrý nápad, ale musíme mít heslo.
"Neposkvrněná odvaha"!
Vejít může jen ten, kdo zná heslo.
Děti, nástup!
Tady je omluvenka od rodičů.
"VÁŽENÁ PANÍ UČITELKO, OMLUVTE NAŠEHO SYNA ZA NEÚČAST NA VYUČOVÁNÍ. "
Kdo to napsal?
"TÁTA"
Prosím, paní učitelko? - Ano?
Když na to jablko někdo nevidí dobře, může jít blíž?
Zajisté.
Sednout!
Vstaňte!
Posaďte se.
Žáci, s potěšením vám musím oznámit,
že naši školu navštíví osobně ministr školství.
Ujistil jsem ho, že si odnese nezapomenutelné dojmy.
Obracím se tedy na vaši paní učitelku,
aby spolu s vámi připravila nějaké kulturní vystoupení...
Představení z oblasti kultury a vzdělávání.
To na něj udělá hluboký dojem a bude lépe hodnotit školu.
Ale naše učitelka tou představou nebyla nadšena...
V minulosti už s námi zkoušela nacvičit nejprve divadelní kus.
Ale no tak Augustýne, co to máš k sakru na sobě?
Následoval nácvik na slavnostní nástup.
A pravá .... jak to pochodujete!
Dávejte pozor! A levá pravá levá pravá ....
To je banda lemplů! Vy máte být pýcha Francie?
A dokonce jsme se pokoušeli o sborový zpěv... Ale nikdy z toho nic nebylo.
Omlouvám se, ale to je naprosto beznadějné.
Jde o to, že...prostě to asi nestihneme v termínu.
A co kdyby přednesli nějakou báseň? Určitě se nějakou učili. - To by šlo.
O vráně a lišce...nebo něco takového. - Ano, to by bylo pěkné.
Třeba ty, mládenče, zkus něco zarecitovat z bajky o vráně a lišce.
Já to neumím nazpaměť.
Ale pamatuju si, že je to něco o vráně, co měla v zobáku kousek roquefortu.
Ve skutečnosti to byl hermelín!
Ne, hermelín by se v zobáku přilepil, ten sýr byl úplně děravý.
Stačí. Dnes už to stačí. Všichni přestanou.
Pokračujeme v kreslení.
Heslo : - Neposkvrněná odvaha!
Heslo : - Strašná odvaha?
Heslo, jinak nemůžeš dál.
Velká odvaha?
Super odvaha?
Nejdřív musíme vybrat šéfa. Navrhuji sebe.
A proč zrovna ty? - Protože vůdce musí mít nejlepší oblek, jako já.
Šéfem bude nejsilnější! - Omyl, šéfem bude ten nejstarší ...a to jsem já.
Ne, Kryšpín je nejstarší, protože opakoval ročník.
Nemusíme sem vůbec chodit, abysme se zde hádali.
To můžem ve škole.
Prosím? Moment, podívám se ...
To je pan ministr, chtěl by si s vámi domluvit schůzku.
Podívejte se sem,najděte volný termín příští měsíc... - Ano, pane.
Vaše košile jsou připraveny. - Děkuji, dejte je tamhle.
Botky jsem taky ještě přeleštil.
Slyšíš, co ti říkám? - Uff!
Řekla jsem, že jsem si to rozmyslela. Nechci tu večeři s Moucheboume.
Ale proč? Proč?
Protože nemám žádné šaty, šperky a neumím řídit auto...
O co ti jde, miláčku?
Nechci před paní Moucheboume vypadat úplně nemožně.
Jak to myslíš, nemožně?
Myslíš si snad, že ji manžel musí vozit ke kadeřníkovi?
Ne! Myslíš si, že pojede autobusem? Rozhodně ne!
Protože ona umí řídit auto. Já ne. - Logické.
Všiml sis vůbec, jestli chodí pořád ve stejných šatech? Určitě ne. Ale já ano.
Ale já jo. - Vůbec ne.
A co ty krásné zelené minišatičky, co jsis koupila k šedesátinám strýčka...
Víš, že pořád pracuji. - Skutečně pořád?
No tak pořád ne, ale dost často!
Myslíš si, že paní Moucheboumovou zajímá jen její práce a její rodina?
Ne, protože ona je moderní žena.
Nablýskaná, nezávislá a já sedím jenom v kuchyni.
Já umím jen uvařit, Nebudu se ztrapňovat celý večer.
Raději tu večeři odřeknu.
Už toho nech. Nechci, aby se má žena cítila poníženě...
Zítra koupíme šaty v Galerii Lafayette.
A šperky? - Ano i šperky.
A naučíš mě řídit auto? - To taky.
A ty si místo plotu postav zeď.
Odvaha, že jo?. je to tak? - Zanícená
Tak každý bude šéfem své vlastní skupiny.
Například: tady Augustýn je šéfem Albína, Viktorína a Vendelína.
Viktorín je šéfem Albína, Kryšpína a mě! ...
Albín by byl šéfem Augustýnovi, Viktorínovi a Vendelínovi.
A já jsem vůdcem skupiny, ve které jste vy všichni. Souhlasíte?
Jo. - Tak co teď budeme dělat,.
Heureka, mám to! Uklidíme váš byt.
Uvedem to do takového lesku, že budou tví rodiče šťastní, že tě mají.
Tak buď hodný, Mikuláši.
Za dvě hodinky jsme zpátky pokud tvá máma bude trošku spolupracovat.
Co to meleš? "Jestli tvá máma bude spolupracovat?"
Vlastně ani nevím. - To určitě, tak podruhé neříkej nic co nevíš, jak myslíš.
Máme na to dvě hodiny.
Zrychli .... - Rovně!..Rovně!
Jedu jak nejlíp umím!
Bacha, trefíš to!
Co teď? Já bych to hned nevzdával.
Byl jsem velmi zvědavý, jak budou rodiče reagovat, až zjistí, co se doma stalo.
Klídek, u mě to poprvé taky za moc nestálo...
Došlo mi, že je asi nepřesvědčím, aby si mě ponechali doma.
A tak jsem se rozhodl, že uteču z domova.
Zabalil jsem si jen nejnutnější věci
a vyrazil do ulic.
Chtěl jsem jít někam hodně daleko. Třeba do Číny.
Rodiče mě budou určitě postrádat. Vrátím se až za několik let.
Až budu kapitánem válečné lodi a vydělám spoustu peněz.
A pak vezmu rodiče do kina
a každý řekne: "Pohleďte! To je Mikuláš!"
Má tolik peněz, že dokonce platí kino i za své rodiče.
I když k němu nebyli vždy milí.
Takže kašleš na to?
Ne, přemýšlím.
Já nejsem ten, kdo by měl odejít..
Já jsem se narodil první.
Ten, kdo musí zmizet je mimino.
Jakmile se objeví, tak se ho zbavíme..
Uděláme to venku na ulici.
Ale jak?
Můžeme ho nabídnout Spolku na ochranu zvířat.
To nepůjde, oni berou jen zvířata.
Já vím! Necháme ho samotné někde v džungli!
Ať ho vychovají vlci.
Už jsem o něčem takovém četl..
Tohle ne, džungle je moc daleko.
Schováme ho někde ve chlévě a vychováme v tajnosti.
Budeme ho muset na střídačku přebalovat a krmit.
Já můžu jen ve dnech, kdy není škola. Jindy nemůžu z domu.
Já taky.
Já taky, pokud nebudu mít trest, ale ten mám skoro pořád.
Tak mu nachystáme jídlo, jako to děláme našemu kocourovi.
Šílíš, mimina nejsou kočky, mimino se samo nenají.
Všechno jsem slyšel.
Co jsi slyšel ty odporná štěnice?
Chcete odklidit Mikulášovic dítě do chléva nebo do džungle.
A dávat mu kočičí jídlo. Jdu to říct učitelce.
A taky panu řediteli. Čeká vás přísný trest!
Ledaže ... - Ledaže co?
Když mi pomůžete s mým nápadem, pomoci paní učitelce s představením...
A co máš za nápad?
Všechno jsem promyslel.
Ale nemůžeme se mimina zbavit sami.
Kdyby to policie odhalila, že v tom máme prsty, tak bude skandál a nás odsoudí.
Je jediné řešení.
Najmeme gangstera.
Gangstera? A kde ho chceš vzít?
Prosím! Pane!
Pojďte sem. Pojďte blíž.
Kdo mi řekne, která řeka protéká Paříž?
Kryšpíne?
Kryšpíne, slyšel jsi otázku?
Která řeka protéká Paříží?
Tak jak se jmenuje?
Pojď sem! - To je ...
Kryšpíne? - Ano, paní učitelko?
Vzali tě už někdy rodiče na projížďku lodí?
Ano, madam - A kde to bylo?
Někde na Séně.
Tak vidíš.
Základem literatury je sčítání slabik...
Poezie skaldská fungovala na Islandu a posouvala aktuální témata a konkrétní místo představovali básníci
jako Snori Sturlon...Sterli...Snoft...
Ani to nemůžu vyslovit. Tak raději mlč.
Jednodušší bude, když budeš jen sedět.
Tak pomůžeš mi nebo budeš jen kecat?
Snorri Sturluson
Zaměření skaldské poezie je složení poklony vládci.
čím více kumštovní verš, tím větší hold
neboli pečlivost ve formě i stylistice.
A nebo .... hudba! - Ale ne, drahoušku ...
Já si nemyslím, že paní Moucheboumová ještě bude mít zájem o hudbu.,...
zvlášť, když ji tak zahltíš informacemi o skaldské poezii 13 století.
Tak to se tedy mýlíš, paní Moucheboume bude ráda, že poznala osobu, schopnou udržet rozhovor na úrovni.
A zaujme ji konverzace, kterou povedu.
když její muž mluví pořád jen o práci.
Tak jdem na to.. - Styl baroko.
Název baroko kupodivu vznikl v Portugalsku ze slova barocco a označuje perly neregulérní formy...
Kluci! Hele!
Leborgne Francis!
To je náš chlap!
Co zas provádíte lumpové? Tak jdeme!
Děti, vaše učitelka několik dní bude chybět.
Zatím ji zastoupí paní Navarova.
To je ona.
Zeměpis. Francouzské řeky.
Sednout.
Ticho!
Dnešní látkou jsou řeky.
Vyzkouším si vaše vědomosti z této oblasti.
Nejdřív musíme pověsit mapu. Kdo to udělá?
Sedni!
Já rozhodnu, kdo to udělá.
Ty, támhle ... Jak se jmenuješ?
Kryšpín, ma'am.
Zdáš se mi méně nedisciplinovaný, než ostatní.
Dojdi pro mapu a pověs ji.
Ale paní učitelko ... - Ticho!
Vidím, že tady máme tvrdohlavce. Takové přetrhnu vejpůl.
A já nesnáším takové malé tvrdohlavce. Vyjádřila jsem se dostatečně?
Ty támhle. řekni mi, co víš o Seině ...
Seina pramení na náhorní plošině Langres.
Její délka je 776 km
a ústí do kanálu La Manche.
Výborně. A ty?
Její hlavní přítoky jsou Aube, Loing, Oise a Loing.
Výtečně!
A ty komiku? No ano, ty.
Na něco jsem se ptala. Můžeš říci něco o Seine?
No prosím, odpovědět neumí. Běž do kouta.
To tě odnaučí dělat šaškárny!
Co je s tebou?
On na to není zvyklý, ma'am.
Já ti to ukážu. - To je od tebe velice pozorné.
Tady není jméno žádného gangstera. - Search Leborgne.
Našel jsem Leborgne Francise! GARÁŽE LEBORGNE.
Haló? - Francis Leborgne?
Moment. Francisi, to je pro tebe!
Zeptej se ho, jestli by si neporadil s novou učitelkou..
Ano? - Francis Leborgne?
Ano, to jsem já. - Jedná se nám o odebrání a úklid..
Jde to vyřídit na místě?
Vyřídím problém na místě.
Chceme jen, aby ho někdo odebral. - Jen odebrat, no dobře, ale odvoz bude něco stát.
Za odvoz kasíruju minimálně 500 franků.
Ještě se ozvem..
Co říkal? - Tak mluv!
Chce za to 500 franků.
Co je to za prachy na takového zabijáka!
A za kolik by uklidil tu novou úču??
Jéé, kde jsou všechny ty staré čokolády.
Nejez je, drahoušku, mohlo by tě to otrávit..
"Donations"
No co je? - Prosím, tady je dárek pro Vás!
Ó ...to je od tebe milé. Děkuju.
Hospodyni? - Ano, chci na tu večeři najmout hospodyni.
Nebudu muset pořád odbíhat do kuchyně.
A bude to i stylové.
Přemýšlela jsem o menu.
Co takhle humr s majonézou?
To je zbytečně drahé. Víš kolik to stojí? 80 franků za kilo.
Majonéza je výborný nápad, ale co k ní... Co třeba nějakou rychlovku, něco domácího.
Udělám více chlebíčků se šunkou a sníme je u televize.
Celé noc mi vrtalo hlavou ...
kde jen s kamarády seženem těch 500 franků na únos ...
Až jednou Augustýn do školy přinesl zajímavou věc.
Jak to funguje? Máš minci?
Vsadíš minci. Vybereš si číslo, třeba 6 ...
Minci dáš na to číslo a roztočíš ruletu.
A vhodíš tam kuličku ...
Prohráls.
Tímhle by jsme těch 500 franků mohli zmáknout.
Ale tohle můžem hrát jen s dospělými a obereme je o všechny jejich peníze.
Co to tady děláte? - Vy hrajete ruletu? A o peníze? Bravo!
Já jsem to slyšel moc dobře.
Víte kam až to vede? Do basy.
Hazardní hra se zabavuje. To je teda povedný dárek od rodičů.
A teď mazejte do třídy.
Mám pro vás špatnou zprávu ...
Vaše zastupující učitelka nečekaně onemocněla dnes už nebude.
"ZAVRAŽDIL SVOU UČITELKU"
Obžalovaný se odsuzuje...
A navíc je to zapráskaný žalobníček.
Celestýne, co je ti?
Nesmíte mě bít, já mám brýle.
Tedy jak jsem řekl, učitelka je nachlazená a zůstala doma.
Zůstanete ve třídě, pod dozorem jednoho ze žáků.
Potřebuji někoho, na koho bych se mohl spolehnout.
Táák..a nyní lekce z aritmetiky.
Otevřete si cvičební texty, Budeme probírat příklady..
Ticho, já tady velím..
Kdo si myslíš, že jseš ty hnusná štěnice!
Albíne, do kouta.
Tu svou matiku si můžeš sežrat!
Ale já mám brýle. - Tak je sežereš taky...
Augustýne! Musíme dostat zpátky ruletu!
Smrt kan..."Smrt kantorům?" -Tam mělo být "kancům". - Jo a já jsem anglická královna!
Jdeme za ředitelem.
Jenom zřídka se stane něco tak hanebného.
Tvé chování mne rmoutí mládenče.
Jaký trest navrhujete pane Bujón? teda Dubon? ... hm ...?
300 krát: "Nemám psát pobuřující hesla
na budovu školy,
místu zajišťujícímu výchovu a vzdělání pro dobré jméno republiky"
Postačí, když napíše "nebudu psát na budovu školy".
A ze školy neodejdeš, dokud mi to neodevzdáš!
Rozuměl jsi mladý muži?
Zkusíte to, ma'am?
Ráda to zkusím, když vám to udělá radost.
Kolik je sázka? - 10 franků!
A na co mám vsadit? - Na cokoli chcete.
Například. - Třeba, tady na čtyřku
Deset na čtyřku ... padni!
Beru!
Ale ... to je všechno, co´s napsal za celou hodinu?
Dej to sem.
Kde je ta hospodyně?
To já potřebuju pomoct. Kde k čertu vězí.
Celý den jsem strávila v kuchyni a ona zde pořád ještě není.
Kde jen může být?
Uklidni se ... Jak se mám uklidnit? Za chvíli tu budou a hospodyně nikde.
Mouchebourmovi jsou za chvíli tady, a já nemám vůbec prostřeno!
Sakra, kde jen je.
To tedy jdete brzy k sakru ...! Vyhoďte to! Jedu jedu jedu!
Co to je? - To je humr s majonézou "
To je skvělé pohoštění. Ty dostaneš lahodné ravioly v rajském sosu.
Já nechci, raději bych humra. - Mikuláši, nech toho!
Kde zase je ta nemotora?
Dobrý večer pane Moucheboume! - Dobrý večer Madam.
Moje žena tady ještě není?
Poslal jsem ji napřed, než zaparkuju.
Někde se ztratila.
Oh, paní Moucheboumova! To je hrozné nedorozumění, moc se omlouvám!
Pojďte prosím se mnou ... Už jsme všichni.
Mikuláši, jdi se přivítat.
Dobrý večer. Pane a paní Mouchebourmovi.
Tak to je ten šikula Mikulášek!
Líbila se ti ta káča co jsem ti poslal?
Líbila, ale táta mi zakázal si s ní hrát.
Protože ta mrcha dělá takový rámus.
Příště ti dám něco jiného.
Co bys chtěl?
Kdyby jste mi dal 500 franků, to by bylo super.
A co by jsi dělal s 500 franky?
Můžu vám to jen pošeptat.
To je pro gangstera, který unese mého bratříčka, jinak by mě rodiče nechali v lese.
Mikuláši, poslouchej, když chceš peníze, musíš si je tvrdě vydělat.
Jednou mi poděkuješ.
Když mi je dáte hned, poděkuju okamžitě.
Mikuláši, běž do kuchyně!
Ale no tak, je to ještě dítě.
Přivítal jsem se. - Bylo to s vámi bezva.
Aspoň se najíš...
Máte ráda skandinávskou literaturu, paní Moucheboumova?
Já osobně dávám přednost skaldské poezii ze 13 století.
Zaměření skaldské poezie je složení poklony vládci, neboli pečlivost ve formě i stylistice..
To je opravdu neuvěřitelně interesující...
Mmm.
Zvláštní slabost mám pro ... Snorrie Stureffle.
Snurkie-Snuf ... Snor...Snorrk...
Mustache ... ... Storkie Stor verše.
Smeurkiestuf.
Věděli jste, že slovo baroko pochází z Portugalska?
Od města Barocco, pověstné svými ústřicemi,
jakož i Lully, od kterého pochází název čokolády...
Lully...čokoláda... - Nemáte hlad?
Bude to jen takové jednoduché domácí jídlo.
K smrti nesnáším lidi,
kteří chtějí udělat dojem něčím jako třeba,
"humr s majonézou"
Omluvte mne na chviličku ...
Ták!
"VÍTEJTE PANE MINISTŘE"
Můžeme zpívat na ulici!
Nebo něco prodávat.
Ne ne, my musíme sehnat hodně peněz a to co nejrychleji.
Moment! Táta mi vykládal, jak se stal boháčem!
Našel na ulici jablko a prodal ho za 1 frank..
No a?
Za frank koupil dvě jablka, a každé prodal po dvou francích..
A dál?
Pak umřel jeho strýc, a on zdědil jeho prachy...
No a?
Kluci, úča je zpátky!
Už jsou tady!
Chci, aby jste vše zahráli ukázkově.
První kdo to zvorá, bude mát do smrti útrum..
Je vám to jasné?
Ok tak dobře.
Posaďte se děti..
Tak jak se vám líbí ve školel? Líbí?
Tyhle děti potřebují trochu povzbudit.
Připravil jsem si pro vás pár hádanek. Dobře poslouchejte.
Je to žluté, hodně malé a dělá to křup křup...
Kuřátko, které zobe chipsy.
Co jste letos probírali? - Řeky.
To schvaluji. - Dobře, Celestýne, vstaň..
Ne, ten hoch vzadu.
Chlapče, jak se jmenuješ? - Kryšpín, pane...
Dobře. Mluv.
Která řeka protéká Paříž?
Já čekám ... řeka, která protéká Paříží.
"Vzali tě už někdy rodiče na projížďku lodí?"
Séna.
Výborně, Kryšpíne.
Ta otázka byla tak těžká? Ano.
Jak urychlit obchodní jednání? Nesmíme povolit.
A bude nějaká provize?
O kolika procentech se tady bavíme?
Nejmíň 10.
Udělejte mi z toho souboru přehled.
Prosím? -Souhlasím..
To jsem já. Říkal něc pan Moucheboume o tom jídle?
Už vím, jak dáme dohromady ty prachy! Podívej!
Nazdar kluci, chcete být nepřemožitelní?
Co to meleš?
Přijďte na skládku tam uvidíte.
Ok, tak co máte?
Máme návod na kouzelný lektvar.
Napijete se a budete mít ohromnou sílu.
Stojí to 5 franků.
A jak dokážete, že to účinkuje?
Ty tam. Pojď sem.
A teď běž a zkus pohnout tím autem.
Další! Napřed zaplať.
Platím..
Už máme dost? - Už se blížíme..
Tak celkem to dělá ...
530 franků!
Co jste to provedli s mým synkem!
Chci mluvit s vašimi rodičemi!!
Bando jedna podvodnická!
Já vám ukážu!
Máme peníze na tu prácičku.
Dobře, kde je auto? - Uh, ozveme se..
Teď chce nějaké auto!
Jakou příchuť pane?
Pardon? - Jahodovou a čokoládovou?
Ano, pane.
Rychle to zprovozni, zbytek čeká na zavolání.
Cože? - Já neumím řídit.
Musíš otočit klíčkem v zapalování. - Takhle se to dělá.. Vzal je s sebou...
Musíme spojit dráty.
Pamatuju si to z kina.
Řazení ujde. Jízda po městě by taky celkem šla.
Je čas zaparkovat.
Jeďte tudy do centra..
Honem, jeďte za tím autem! Seberu mu řidičák!
Rychleji, pohyb, předjeďte ho, šlápněte na pedál.
Jeďte tamhle dolů!
Potřebuji mít spolehlivého důvěrníka.
Nebudu tady přece věčně.
Musím přemýšlet o nástupci.
Pozor!
Výborná reakce! Ještě, že jste tady byl.
Povězte, kolego co soudíte o té nabídce?
Měli bychom ji akceptovat.
Přesně. Myslím si to samé.
Ale ... - Vy raději mlčte!
To zaparkování se vám velmi povedlo.
Děkuji.
Ten nápad nikdy nevyjde.
Není čas na další telefon?
Co teď? Nevím..
Huh? - Jak jsme se tady ocitli?
Čus, rád bych mluvil s panem Francisem Leborgnem.
Dobře, počkám.
Hele, támhle je Jáchym!! - Hej, kluci!
Ty jsi nezmizel?
Ne, Jen jsem měl plané neštovice.
Podívejte se na mého bráchu.. Vidíte jak je roztomilej?
Nešahej na něhoh, ještě by mohl něco chytit.
Mimina jsou strašně choulostivá.
Slyšeli jste? Řekl mé jméno.
Ale vždyť ty jsi doteď nechtěl ani slyšet, že máš brášku.?
To už je pryč..
Ale proč?
Než jsem zjistil, jaké to je super být velkým bratrem.
Naučím ho spoustu bezva věcí.
Fotbal, nebo jezdit na kole.
A rodiče mě ještě budou dávat za příklad.
Budu mu vyprávět, jak už jsem v jeho věku všechno uměl.
A bude mě obdivovat.
No a budu mu ve všem poroučet.
Tak kluci čau.
Prosím? Haló? Haló!
V životě už nesednu za volant!
Ale řidičák jsi dostala. - NIKDY!
Mami! Tati!
Děkuju. Já jsem tak šťastný.
Proč, dítě?
Že mám bráchu! - Co to říkáš, Mikuláši?
Jakého bratra? - No to dítě, co čeká máma!!
Ty nebudeš mít žádného bratra. Jak tě to vůbec napadlo?
Ale. .. Já jsem chtěl bráchu!
Bylo by to prima mít malého brášku.
Z jakého důvodu mi nechcete udělat brášku?
Nikdy mi nechcete udělat radost.
Tentokrát to vtipkování mým rodičům vydrželo celý večer.
Jednou, když jsem přišel domů
se mi chystali oznámit velkou novinu.
Nevím, jak se ti to bude zdát dlouhé.
To čekání na dítě se zdá mnohem větší než čekání na vánoce.
Pozítří? Kdepak, to ještě ne.
Život se zase vrátil do starých kolejí.
Augustým to schytal od táty za to auto.
Teď musí chodit do školy pěšky.
Já jsem znovu potkal Hedviku.
Pozvala mě na své narozeniny.
Ve čtvrtek? To mám dost nabitý, ale nějak si udělám čas.
Ale to znělo jako ...
A přistěhoval se nový soused.
Táta se sním okamžitě začal hašteřit.
A já dál musím čekat ...
Zítra? - Ne
Ale už brzy.
Já už se nemůžu dočkat, až budu moc brášku něco začít učit.
A pak jednoho rána ...
Jsme všichni vyrazili do porodnice.
Konečně se mé čekání na brášku dočkalo finále.
Je to holka! COŽE?
Tak kopej!!
Dívej se!
Jak je miloučká, hotový andílek.
Jako by tátovi z oka vypadla.
Kdepak, jako kapka kapce se podobá mámě.
Tak co, Mikuláši, jseš rád, že máš sestřičku?
Těžko říct.
Ještě je ještě nedokončená. Musí jí dorůst vlasy a zuby.
Ale i tak je roztomilá? - Roztomilá?
Jaká roztomilá? Vždyť je zmačkaná a zarudlá jak marinovaná paprika.
Nic těma svýma očima nevidí, stejně jako ostatní kolem ní.
Každý říká jak se krásně směje, a přitom jen vypouští bubliny.
Já jsem chtěl brášku. A maminka přinesla tady "tohle".
To fakt nechápu proč.
Viděl jsem ji rozbalenou a vypadá jak oholená kočka.
Kdybych to tušil, chtěl bych raději psa.
Je to šílené, ale teď už vím, co napíšu v písemné práci.
Čím budeš v budoucnosti?
Protože teď už to vím. V budoucnu budu rozesmívat lidi.
Podívejte se na mě. SORRY za případné nepřesnosti. Jsou způsobeny proměnlivou hladinou alkoholu v krvi. Přeložil plazma@seznam.cz